רעיון טוב. אתה חבר שלו.
".השני באוקטובר, 1940"
בני היקר, אני שמח לשמוע",
".שהתמזל מזלך עם החווה השנייה"
".הגירה הפכה לדבר בלתי אפשרי"
היטלר ינעל בקרוב את שערי המדינה". ".לא נותר לנו דבר למכור
אנשים אומרים שהיהודים יוחזקו" ".בגטאות
במקרה זה, גרטשק תשלח לך" ".את כתובתנו החדשה
וולטר, בפעם הראשונה בחיי" "!אני חושש
חושש... במיוחד לגורל ליזל", ".אך גם לחיי
בגרמניה, אנחנו מרגישים כאילו" ".היינו על אי בודד
אף אחד לא מעז לדבר". ".זה איום
בני! אני שולח אליך מכתב זה" ".ואת זרעי הורדים שביקשת
הלוואי וזרעים אלה יגדלו" באדמת אפריקה,
כדי להסב ליטל, לרגינה ולך" ".אושר רב
אני חושב עליך תמיד"! ".אביך
הם עברו כברת דרך ארוכה.
כן, מסע ארוך.
אני רוצה לרשום את רגינה לביה"ס בהקדם האפשרי.
רומלר...
אואוור?
אדון!
למדת לבשל?
אואוור! - גברת קטנה.
מצאת אותנו!
אימא לא מצאה טבח " בכל "אול-ג'ורו-אורוק?
לא, אין לנו טבח.
איך אתה יודע את כל זה? - איך מצאתי אתכם?
לרומלר יש אף רגיש.
מעט קמח.
תודה!
זה זכר צעיר ונקבה צעירה.
הם נכנסו אל היער.
הם הלכו לאיבוד.
נעשה מסוכן במהלך הלילה.
זה מלאך.
הוא חי בגן-עדן.
ומה זה?
אלה כנפיים.
הוא זקוק להם כדי להתעופף בגן-עדן.
ראית פעם מלאך?
לא. אי אפשר לראות מלאכים.
אי אפשר לראות גם את קרוביך שמתו.
נכון. המלאכים גם מגנים עלינו, אם אנחנו נתונים בסכנה.
אני מלאך...
ואני מפחיד את הרוחות הרעות!
בואו הנה!
לא!
המממ, ילדים.
בואו הנה!
הסתלק! הסתלק!
כשתשובי, כבר לא אהיה ילד.
שטויות. אחזור בקרוב. בכל חופשה.
בקציר הבא כבר אשוב.
הישבעי שתחזרי.
אני נשבעת.
אני חושבת שזה הוא.
תלמדי היטב, יקירתי!
אימא, אשוב בחופשה!
גברת קטנה!
כשאשוב, אספר לך את הכול, אואוור.
מוכנה? נלך.
בואי, נשוב הביתה.
מי ייתן, ושנה זו תהיה שנה נוספת של הצלחה ואפשרויות.
ושלעולם לא נשכח, שעלינו להיות אסירי תודה,
על ההזדמנות ללמוד ולהשכיל בעת מלחמה ומאבק נגד התוקפנות הגרמנית.
אבקש מכל התלמידים היהודים לזוז אל הצדדים, בבקשה,
כדי שנוכל אנחנו להתפלל.
אנחנו יהודים. הא אמר שעלינו לצאת!
אבינו שבשמיים... שמע תפילותינו... אנצור את הבטחתך...
תודה רבה, רגינה! - את לא צריכה להיות בקבוצה, אינגה.
במהרה הבנתי מה המשמעות" ".של להיות לא שייכת
".שמחתי שאינגה חברה שלי"
גם היא לא אהבה את המשחקים" ".של הבריטים
אני תוהה כמה בקלות המילים" ".מאבדות את משמעותן פה
הביטוי "החזר מס", למשל", ".או "מסילת רכבת", אפילו
לפעמים אני תוהה מדוע אני" ".מתלבשת בבוקר
יכולתי ללבוש סחבות". ".אנשים לא ישימו לב
אני אשים לב!
אתה עדיין חושב שאני מושכת?
כן, כמובן.
פגשת מישהו במלון?
אתה חושב שאנשים צריכים להישאר ביחד לנצח?
כנראה שלא. אולי יצאנו מעט משיווי משקל בגלל הסיטואציה...
למה? את רוצה לעזוב?
לפעמים אני חושבת שחיי היו" ".יכולים להיות מאושרים יותר
אני רוצה להצליח איתך!
את אשתי. אני אוהב אותך!
אני מתגעגעת לכולם נורא!
אימא שלי, קתי...
זה כואב כל כך!
יבוא!
שמי רגינה רדליך. רצית לראות אותי?
אם כן... את הילדה היהודייה, נכון?
סליחה? - כן, אדוני. אני יהודייה.
תאמרי לי משהו, רגינה. איך זה שאת כל כך חכמה?
או שפשוט אינך יכולה לא להיות הכי טובה בכיתה?
מה?
אני רוצה לדעת מדוע את לומדת כל כך טוב.
כי אין לנו כסף.
היכן סמל ביה"ס שלך?
האם זה איזשהו תחביב יהודי לדבר על כסף כל הזמן?
איני יודעת.
אבי מרוויח 6 פאונד בחודש, ועלות הלימודים 5 פאונד.
אני רואה שאת בקיאה בפרטים.
אבי סיפר לי. - באמת?
אבי מספר לי הכול.
הוא גם אמר לי שאסור לנו לבזבז את כספנו.
אם כן... במה עסק אביך בגרמניה?
הוא נהג ללבוש מעיל שחור... בבית המשפט.
אך הוא לא זקוק לו בחווה.
קניה מוצאת חן בעינייך? - כן, אפריקה חביבה עליי,
ואני אוהבת את אואוור מאד. - מי זה אואוור?
הטבח. הוא הלך את כל הדרך מרונגאי לאול-ג'ורו-אורוק,
לחפש אותנו עם הכלב רומלר. (אואוור הגיע מלואו (אנשי האגם.
כל האחרים בחווה הגיעו מפוקוט. חוץ מדג'י ג'יון, הוא אינדיאני.
ואנחנו, כמובן. אנחנו גרמנים, אך לא נאצים.
אם כך, הורייך ישמחו מאד לגלות שאת יודעת לכתוב.
ולקרוא את החיבור הראשון שלך.
הם יכולים, אדוני, אך אני אתרגם להם את הכול לגרמנית.
טוב... אני מניח שאת יכולה ללכת. תיהני מחופשת החגים.
תודה רבה לך, אדוני.
יש לי ספר עבורך, רגינה.
את מוזמנת להשאיל אותו, אם את מעוניינת בכך.
צ'רלס דיקנס: "ההיסטוריה של הילדים".
אולי זה ימצא חן בעינייך. - תודה.
אואוור!
גברת צעירה!
מה שלומך אוראווה? - טוב מאד.
והאר לילה קודר". ".ותן מנוחה לנשמתי
חבק אותי במנוחתי העמוקה". ".והטל כישוף על הזמן
השב את האור האבוד", ".שהיה פעם נחלת נפשי
ואהבה הייתה מלבבת". ".והאר לילה קודר
זה היה יפהפה, נכון ג'וגונה?
אי אפשר לדבר עם הלילה.
אתה צודק.
אי אפשר לדבר עם הלילה.
אך האישה שכתבה את השיר הזה דמיינה שללילה יש אוזניים.
זה נפלא ליצור מוסיקה עם מילים.
אביך הוא איש חכם.
הוא מדבר עם הרעם, וגם עם הברק.
הוא מדבר עם אבותיו הקדומים. זה משהו אחר.
את צריכה לפשוט את הבגדים. הם מתלכלכים.
לא, לא אתפשט.
אני כבר לא ילדה קטנה.
את טיפשה אם את מלכלכת את בגדי ביה"ס שלך.
אני כבר לא ילדה.
אסור לך לראות את החזה שלי.
החזה שלך אינו שונה מהחזה של כל הנשים האחרות.
כמובן שכן. החזה שלנו שונה מהחזה של הנשים השחורות.
את שלנו אסור לך לראות.
בבתי הספר של הלבנים מלמדים דברים מוזרים.
האם מותר לך בכלל לטפס על עצים?
כן.
אך רק בתנאי שהבגדים לא יתלכלכו.
חכה לי, ג'וגונה!
אבא!
אמא! - רגינה, רדי משם.
".יקירים שלי, אנחנו נרגשות מאד"
מחר יהיה עלינו לנסוע ולעבוד בפולין". ".אנחנו מקוות שלא תשכחו אותנו לעולם
".אימא וקטי"
זה הכול?
אסור להן לכתוב יותר מזה. עשרים מילים בלבד...
הן השתמשו ב- 19 מילים.
אלה לא זמנים טובים,
כשהגברת הצעירה צריכה לשוב לבית הספר.
אולי הן רוצות לנסות לברוח דרך פולין.
אולי הן מצאו דרך.
תגיד כבר משהו, וולטר! בבקשה, תענה לי!
אימך רצתה שתדעי את זה. אחרת, היא לא הייתה כותבת את זה.
פולין משמעו מוות.
שאומר לך משהו? לפעמים אני מקנא בך בגלל המכתב!
כעת את יכולה להיות בטוחה! אני תוהה בכל יום אם אבי חי.
היכן הוא נמצא.
היכן נמצאת אחותי.
בכל יום שעובר, הצבא הגרמני מאבד טריטוריה במזרח.
המון אנשים מתו.
מאז שהחל גשם המתקפה הרוסית, מספר הגרמנים ההרוגים, הפצועים והשבויים
עלה מעל 400,000.
מה זה?
האישה הזאת לא רוצה בעזרתך. היא רוצה למות היום.
ומשפחתה משאירה אותה פה בחוץ?
זאבי הערבות יזונו מהגווייה שלה במהלך הלילה.
קימאני, לא אוכל להרשות זאת.
אני הגברת בחווה הזו.
אני רוצה שאתם, הגברים, תשאו אותה אל תוך הבית.
אם היא תמות בתוך ביתך, הוא לא יהיה טהור עוד.
המשפחה תיאלץ להקריב קורבנות רבים לפני שהוא יטוהר שוב.
זה יהיה יקר מאד.
אך, בכל זאת, אני פוקדת עליכם.
ברגע שהיא תהיה בתוך בבית, האנשים האלה יוציאו אותה שוב!
האישה הזו רוצה למות פה בחוץ.
זו דרישת המסורת שלנו.
זה בסדר, גברת.
אימי לא תמות כשהיא לבדה.
כולנו ביחד איתה. היא לא פוחדת.
מעתה ואילך, תוכל לספור את ימיך. "הבריטים מכנים אותו "מבצע ג'יי.
ההתארגנות מחדש של הכוחות באפריקה.
הם באמת מגייסים גרמנים?
יש סיכוי טוב שהם יצטרפו למלחמה.
רק אל תאמר להם שאתה משועמם וזקוק למשהו אחר.
הם רוצים לשמוע שאתה מצפה "להילחם עבור "הצד הצודק.
ויטל?
אני לא מאמין שאני מקבל הזדמנות נוספת במלחמה הזו.
מה קורה איתך?
זו אינה המלחמה שלי. ממש לא איכפת לי מגרמניה!
לא אסע לנאירובי איתך. - למה?
אני נשארת פה עם אואוור. זו החלטתי הסופית.
מסוכן מדי להיות פה לבדך. - אואוור נמצא פה איתי.
רצית לנסוע לגרמניה ולרונגאי! אך אף פעם לא רצית להישאר פה.
וכעת, איני רוצה לעזוב.
אך תכירי אנשים רבים בנאירובי.
אני לא מעוניינת בזה יותר!
אם משהו רע יקרה לך... - הם שולחים אנשים לבורמה!
איני יכול להיות כך יותר. אני מרגיש חסר תועלת.
אני מבינה את זה. - בואי איתי לנאירובי.
אני נשארת פה עם אואוור.
תודה!
לפעמים אני לא רואה אותך יום ולילה. לאן אתה הולך?
אני מבקר את אשתי והילדים.
הם גרים בסביבת האגם. ליד קיסומו.
הם לא רואים אותך הרבה.
הם מבינים שאיני יכול להשאיר את הגברת לבדה.
אך אשתך תמיד לבדה. - זה משהו אחר.
נשים לבנות חסרות ישע, לא כך הנשים שחורות.
כמה ילדים יש לך?
יש לי 6 ילדים ו- 3 נשים.
שלוש נשים?
זו טרחה רבה לבקר את כולן!
אני נותן להם כסף. - שנים-עשר שילינג זה לא הרבה.
זה די והותר. הן מכינות את השמבס שלהן,
עם תירס ואפונה. ויש דגים מהאגם.
הן מכבדות אותך?
הן מכבדות אותי.
אני עובד בביתו של אדון.
גם אני מכבדת אותך.
בלעדיך, היינו אבודים במדינה הזו.
אתה יכול לעזור לי?
אני טבח לא ספר.
בבקשה! איני מצליחה לבד. - בסדר.
איך שדות התירס שלך? הם בסדר?
כן, הם בסדר גמור.
בא לך לעשות טיול? - כן, בטח.
אחכה לך בחוץ, אם כן.
זה נחמד שאתה פה!
הארץ הזו יפהפייה!
בנות הברית נחתו עם יותר מ- 300,000 איש, בנורמנדי.
תודה.
אז... זה טוב או רע?
רע עבור היטלר, ".לכן אני אומר: "יופי
לא איכפת לך מה קורה בגרמניה?
ולך?
מה?
מה אני אעשה?
את כבר פה?
דאגתי לך.
רגינה. הראיתי לאמך את אגם בגוריה.
היינו די קרובים לביה"ס שלך.
במה את מאשימה אותי? שלא נמצאתי פה פעם אחת?
מדוע לא נסעת עם אבא? - את שואלת אותי את זה?
את היית זו שלא רצתה לעזוב את החווה.
שטויות. את לא אוהבת אותו יותר.
אני וסיסקינד יצאנו לטיול משותף. זה הכול.
באותו היום... בנורפולק. את חושבת שלא שמתי לב?
קיימת רומן עם החייל ההוא.
הוא סידר לנו את החווה הזאת. היינו חסרי בית!
ומה סיסקינד יוכל לעשות עבורך אם תשכבי איתו?
רגינה!
ראית הילדה שלי?
הילדה הלבנה?
היא שם, בבית הזה.
רגינה?
מיד אצא, אימא.
לפעמים ישנתי בביתו של ג'וגונה.
לא שמת לב לכך, כי תמיד שבתי הביתה לפני הזריחה.
ילדתי הפרועה. אינך יכולה פשוט להיעלם!
זה מדהים! אני מבינה מדוע רצית אותה.
בגלל השמלה הזו, אביך כמעט שלח אותי בחזרה לגרמניה.
לא לבשת אותה אף פעם? אף פעם לא-1.
קנינו אותה בחנות בברסלאו. עבור 44 מארק.
ואז ישבנו לאכול פיסת עוגה בקפה מונהיים.
אני אפילו לא זוכרת את גרמניה.
רק אם אני אוכלת אגוזים. ואז אני נזכרת בסבא.
אימא... מדוע היהודים כל כך שנואים?
את ואבא, אינכם באמת יהודים. אתם אוכלים בשר.
ואינכם מתפללים, נכון? - כן, נכון.
בבית הספר, אמרו לנו שהיהודים הרגו את בן האל.
עבורי ועבור אביך, היותנו יהודים שיחק תפקיד חשוב מאד.
חשבנו להיות גרמנים ככל האפשר.
התרבות הגרמנית, השפה. זה היה ביתנו.
אולי אנחנו, היהודים, באמת שונים?
דודה רות ודוד סלומון שונים.
הם מצייתים לחוקי היהדות.
סובלנות לא מתכוונת לכך שכולנו שווים.
אם למדתי משהו פה, הרי הוא כמה חשוב השוני.
הבדלים הם דבר טוב, רגינה.
אנשים חכמים לא יציקו לך רק בגלל שאת שונה.
אימא? הלילה נערכת חגיגת אנשי הפוקוט.
הם שחטו טלה מתחת לעץ הקדוש. תהיה שם בירה והם ישירו.
את חייבת לראות את זה. זה שונה למדי!
- - התשיעי במאי, 1943 בכל ההיסטוריה הארוכה שלנו",
".לא ראינו יום גדול מזה
כולם... גברים או נשים", "יזכו להווה טוב יותר.
לא עוד שנים ארוכות של סכנה". "לא עוד מתקפות מצד האויב.
בכל מקרה, אנו קדים קידה" ".לבריטניה הגדולה
המלחמה בגרמניה הסתיימה.
לפני מספר ימים קיבלתי מכתב ממורה גרמני בטרנופול.
מי הוא?
אני לא מכיר אותו. הוא היה מורה לפני המלחמה.
הוא הכיר את אבי ואת ליזל.
הוא נתן לו את כתובתי. שבוע אחד לפני מותו.
אבי וליזל הסתתרו במרתף בית-ספר.
שני אנשי אס.אס הכו את אבי למוות במרכז הרחוב.
חודש מאוחר יותר, אימי הובאה לבלזק. בהעברת היהודים השלישית.
אף אחד לא שב מהעברה זו.
היא התחתנה במהלך הבריחה. עם בחור צ'כי...
ארווין שוייגר.
הוא היה נהג משאית.
יבוא.
מכתב עבורך, סמל. - תודה רבה. -בבקשה, אדוני.
ויסבאדן, 4 בנובמבר, 1946". "!מר רדליך היקר
אנו שמחים להודיעך כי אנו" ".יכולים להציע לך עבודה
אתה תשמש כשופט בפרנקפורט"... ".אולי בהמשך גם כעו"ד
אתה תעזור לבנות מחדש את" ".המערכת המשפטית בגרמניה
אנו מאחלים לך ולמשפחתך" "...הצלחה בעתידכם
לבנים אלה עוברות עיבוד..." ".והופכות לחומר בנייה חדש
נורמברג, עיר שהייתה מסופחת לגרמניה", ".היא כעת עיר של ענישה
כאשר שם נערך המשפט נגד גורינג". ".השופט ריכטר לורנס מנהל את המשפט
הרמן גורינג, אחרי היטלר, היה" ".הדמות החשובה ביותר במשטר הנאצי
הוא בנה את הגיסטאפו, ייסד" את מחנות הריכוז הראשונים,
והיה הכוח המניע במלחמת" ".התוקפנות
"...הוא עמד מאחורי תוכניות העבדות"
והוא זה שהחל בדיכוי היהודים" ".ברחבי גרמניה ומחוצה לה
הנאשם, גורינג, נמצא אשם, ע"י" ביה"מ העליון, בכל ארבעת סעיפי האישום,
".ונגזר עליו עונש מוות"
אבא?
איך הצלחת להגיע הנה?
רוצה שאראה לך את המקום? אני יושבת פה, ופה יושבת אינגה.
שם נמצאת המפקחת, 'תלמידה בכיתה י.
שמה פריסילה. כלבה בריטית.
מה קרה, משהו עם אימא?
לא, אל תדאגי. הכול בסדר גמור.
אני זקוק לעזרתך! - למה אתה מתכוון?
אני רוצה לשוב לגרמניה!
אני יודעת. אתה רוצה ואימא לא.
חשבתי על זה המון. אני רוצה, ואני חייב לחזור!
בבקשה ממך, אל תקשי עליי.
לעולם לא אוכל לסלוח לעצמי, אם אגרום לך צער.
מדוע אנו צריכים לשוב לגרמניה? גם אנשים אחרים לא חייבים לחזור!
אביה של אינגה יקבל אזרחות בשבוע הבא. גם אתה תוכל.
אתה שייך לצבא. אתה יכול!
אולי הוא מקבל דרכון בריטי.
אך למרות זאת, הוא רחוק מקבלת אזרחות בריטית. תאמרי לי:
את יכולה לדמיין את מנהל ביה"ס שלך מזמין אותו?
לא, כמובן שלא.
דרכון בריטי לא מספק אותי! אני לא רוצה להיות אדם עם שם,
שאינו שייך לו.
פה בקניה, תמיד אהיה זר.
את יודעת מה המשמעות עבורי? - אני יודעת זאת היטב.
ילדה אמיצה שלי.
הבטיחי לי שלא תתאכזבי אם נשוב לגרמניה.
הבטיחי לי שתבטחי בי.
אם נצטרך לשוב לגרמניה...
אואוור יוכל להצטרף אלינו?
לא הפעם.
Li0Network.Net... תרגומים סרטים ועוד
אואוור...
שלום, חבר. - אדון.
טעים מאד.
היכן הגברת?
היא נמצאת בשדה עם סיסקינד.
האדון סיסקינד ביקר פה תכופות?
ואז, קלח תירס נפל ממכנסיו.
התירס גדל יפה למדי השנה. הגשם הגיע בדיוק בזמן!
גיבסון יכול להיות מרוצה.
לא איכפת לי מהתירס, סיסקינד!
תודה, אואוור.
ביקשתי לחזור הביתה.
הצבא מחויב לשחרר את חייליו בתום המלחמה.
עבורנו, זו תהיה גרמניה.
הם ישלמו עבור הכרטיסים.
אז החלטת זאת לבדך? אולי רגינה ואני רוצות
משהו אחר לגמרי! - שוחחתי עם רגינה.
למה אתה עושה זאת? למה אינך מתייעץ איתי בנושאים אלה?
איך אתה יכול לחשוב על חזרה לגרמניה...
אל תתערב! אתה לא תהרוס את משפחתי!
אתה יודע מה הבעיה שלך? אינך יודע מי אתה!
אנחנו יהודים, וולטר! גם אם אין לזה משמעות עבורך.
יטל.
אומר זאת רק פעם אחת.
את יודעת, אם את רוצה להישאר פה איתי, את יכולה.
זה ישמח אותי מאד.
"אלה הולכים להיות "הקניזברגר קלופסה (כדורי בשר)
הטעימים ביותר שאכלת מעודך.
"אך אין לך "קפרן.
ועדיין אינך יודע, מה המשמעות של קפרן.
אני לא יודע מה זה קפרן,
אך אני יודע , שקפרן אינו נחוץ לי פה.
שנה טובה, רומלר!
זה היה ה"קניזברגר קלופסה" הטוב ביותר שאכלתי מעודי.
תודה רבה!
אני חושבת שהיא מעדיפה את האוגלי (מגורים) שלך.
שנה טובה, יטל.
אנו זקוקים ליותר שומרים בשדות. המון תירס נגנב במהלך הלילה.
אולי תוכל לדבר עם הבחורים.
וולטר?
עליי להגיע להחלטה. הממשלה מחכה לתגובתי.
לא אשוב לגרמניה.
אתה רוצה לוותר על משפחתנו? - למה שעדיין אאמין במדינה הזו?
אני עורך-דין! אני אוהב את זה! ויש לי תחושה שאני
יכול להיות מועיל בגרמניה "החדשה" הזו.
אידיאליסט ארור! אתה חושב שלא נשארו שם נאצים?
הם הרוצחים של הורינו!
אינך מדברת רק בשפה רעה. את מתנגדת לכל אמונה באנושות.
אולי זה נאיבי, אך כל דבר אחר מוביל להרס וחורבן.
המדינה הזו הצילה את חיינו, אך זו אינה המדינה שלנו.
אינך מצליחה להירדם?
לא.
בגרמניה יורד המון שלג בחורף, רואה?
הרבה שלג זה קר נורא?
כן.
אני שונאת שלג.
את עושה את כל העבודה עבור אואוור, ילדה!
אימא זקוקה לעזרתך. מחר מתחיל הקציר!
בשנתיים שחלפו היא הסתדרה יפה מאד בלעדיי.
לפעמים, אני מעדיפה להיות בביה"ס מאשר פה.
מדוע, אבא?
איני יודע.
חגבים!
החגבים מגיעים!
אם הם ינחתו על השדות, הם יאכלו את הכול!
הם עפים הרחק מפה, הם עפים מפה, אימא!
רוצה? זה טוב לקול שלך! - תודה.
תודה שחזרת.
אתה צריך להיות זהיר. אני בהריון.
ואני האב? - טיפש.
יטל, יקירתי, איני רוצה לאבד אותך.
לא נוכל להישאר כך כל הלילה?
נשים וגברים בכפר לעולם לא מתנשקים.
הם אפילו לא יודעים נשיקה מהי.
כמה חבל!
כל מה שאני אוהב שוכב כן במיטה.
שירת הנשים חדרה ללבי" ".עמוק מן הרגיל
בבוקר שלמחרת, אבי סיפר לי" ".שאימא מצפה לתינוק נוסף
חשתי שאואוור היה מאחוריי, וידעתי" ".שחדשות אלה טובות כשם שהן רעות
המכתב... אני מתכוון לקרוע אותו.
איזה מכתב? - מכתב התשובה לממשלה בגרמניה.
איני יכול לעזוב בלעדייך.
הוריי עשו את מסעם לפרנקפורט.
בלילה הראשון, אבי היה שתו למדי.
ואימי כעסה.
אני כל כך פוחדת מהאנשים הללו, אתה לא?
כן, אני פוחד.
אתה אוהב אותי?
אם תאפשרי לי.
אז תחליט עבורנו.
חלון ארור!
שום דבר פה לא עובד כראוי. שב, סמל.
תודה רבה, אדוני.
אז, אתה עדיין מעוניין לעזוב לגרמניה? - זו הסיבה שאני פה, אדוני.
אני מבין.
אתה יודע מה תעשה שם? - כן, אדוני. אהיה שם שופט.
לא רע. לא רע בכלל.
רדליך, יש לך מושג כמה בער אדם הופך להיות, תקוע במדינה הזו,
למשך יותר משנה?
כן, אדוני. יש לי מושג טוב מאד.
אתה אוהב את האנגלים? - הם הצילו את חיי. לא אשכח זאת.
אז מדוע אתה רוצה לחזור לגרמניה? - האנגלים לא אוהבים אותי.
הם לא אוהבים גם אותי. אני סקוטי.
"אז איך נשמעת לך ה"אלמנזורה? - סליחה?
האלמנזורה היא ספינה.
היא שטה, הלוך ושוב, בין מומבסה וסאות'המפטון ורמונט,
היא מחזירה את אנשינו הביתה.
אלמנזורה נשמעת לי מצוין. - בסדר, אם כך...
כמה נשים וילדים יש לך, רדליך? - רק אחת. אישה אחת וילדה אחת.
לצעירים האלה, מהיבשת, אין טיפה של חוש הומור.
לא פלא שהיטלר הפסיד במלחמה.
בסדר גמור, אם כך...
תקבל את הכרטיסים תוך מספר שבועות.
תודה רבה לך, אדוני. אין לך מושג כמה זה חשוב לי.
אואוור?
מה אתה עושה פה?
אני מחכה לשמש.
ולמה זה?
אתה רוצה למכור את הכלב בשוק?
לא רציתי שתראה אותי.
רומלר ואני נצא למסע קטן.
לאן מסע זה יוביל, איש לא יודע.
אדם צריך לצאת למסע כאשר זמנו הגיע.
תאמר שלום לגברת הקטנה!
אתה רוצה שאומר לבתי:
אואוור עזב ואינו רוצה לראות" "?אותך בפעם האחרונה
אתה רוצה שאומר לה: ".רומלר עזב לנצח"
הכלב הזה הוא חלק מבתי.
אתה היית שם, כאשר רומלר ורגינה נעשו חברים.
הגברת הקטנה תבין.
היא תמיד מבינה הכול.
יש לה עיניים ולב כמו שלנו.
בבקשה, אואוור! תאמר שלום!
אבא, אואוור חייב לעזוב. או שאתה מעדיף שליבו ייבש?
הוא לא רוצה למות.
אם כך המצב, הוא היה מת לפני זמן רב!
הנה המעיל השחור שלי.
שכחת אותו.
לא שכחתי דבר.
המעיל לא שייך לי עוד.
אך נתתי לך אותו כמתנה.
כי הצלת את חיי!
אתה אמרת:
איני זקוק למעיל הזה יותר"...
".הוא מחיים קודמים שלי, שאיבדתי
כעת, מצאת את חייך שוב.
החיים עם המעיל הזה.
בבקשה, אואוור, קח אותו איתך!
בלעדי המעיל אתה תשכח אותי.
לעולם לא אשכח אותך, אדון.
למדתי ממך כל כך הרבה מלים.
אואוור, אתה צריך להרים אותי בפעם האחרונה. כמו ברונגאי, ביומי הראשון.
אתה לא חייב לעזוב.
אתה אפילו לא רוצה לצאת למסע הזה.
תשמרי על האדון. הוא עדיין ילד קטן!
את חכמה. עלייך להראות לו את הדרך!
בהצלחה!
גם לך! תודה.
אני מקווה שתהיי מאושרת.
שמור על עצמך.
מדוע אנו עוצרים כעת? אין לי מושג.
אולי יש בעיה מכאנית.
תעלו את זה פנימה. קדימה! הזדרזו!
בננות, בננות...
איני יכולה לקנות דבר, אני ענייה כמו קוף.
עבור הקוף!
תודה.
אחי נולד ב- 6 ביולי, 1947. תודה" ".לאל, נגאי, שהלידה עברה בשלום
הוא נולד בריא לגמרי. הוא נולד גבוה וחזק.
הוריי קראו לו מקס. על שם סבי!
°•°• תורגם ע"י קובי פרץ •°• °•°• LH Translators Team •°•°
תרגום זה הגיע מהאתר מס' 1 לסרטים ותרגומים: [Www.LioNetwork.Net]